Hász Róbert: A Sok vizeknek zúgása (Kortárs Kiadó, 2008) című novelláskötet fogadtatása

Vörös Dóra: Újra és újra… – Hász Róbert: Sok vizeknek zúgása, Kikötő online, 2008. 12. 26.,
http://www.kikotoonline.hu/konyv/ujra_es_ujra_

–––––––––––––––––––––––––––––

Újra és újra…
Hász Róbert: Sok vizeknek zúgása
2008-12-26 10:00:13

Elmondani egy történetet. Egy misztikus filozófusról, aki a problémák őre és álmok kutatója. Egy tanítványról, aki nem látja, amit mestere lát. A hadvezérről, aki tudja a jót, de a hazáért megteszi, ami a vesztét okozza. Ismerős történetek, ismerős válságok. Átéltük már, átéljük most, és újra át fogják élni azok is, akik utánunk jönnek.
Hász Róbert új kötete, a Sok vizeknek zúgása, novellák gyűjteménye. A szerző korábbi írásai kaptak benne helyet, melyeket már olvashattuk az Új Forrásban vagy a Bárkában. Itt mégis egységként hat a mű, mert mind a kilenc rövid történet a régmúlt meséit mondja el modern átiratban.
A lelkünkhöz szól, ahogyan az Isteni Lélek teljes dicsőségében szólt Ezékielhez, aki látomásában sok vizeknek zúgásaként, hatalmas hangerejű, elsodró forgószélszerű levegőáramlásként érzékelte annak megjelenését. Az Isteni Lélek nemcsak Ezékiel és tanítványa történetében jelenik meg, hanem végigkíséri az egész művet. A festő, aki meglátja a gyermek felnőtt arcát, Johannan története, aki az Urat szolgálta és nem az embereket, a Próféta meséje, aki szintén elhagyta világi életét, és magát Isten szolgálatába állította. Ezek azok a metafizikai szálak – a sok víz zúgása –, amelyek minden történetet átszőnek.
A mű felöleli történelmünk legfontosabb állomásait, a zsidó-keresztény kultúrkör alapmotívumait, az antik görög civilizáció hadjáratait, napjaink keserű és bús történeteit. Mindeközben nem változik semmi. A görög népgyűléseken is ugyanaz történik, mint kétezer évvel később, Bab Berci meséjében. „A népbutítók egyik leghatásosabb fegyvere: megvárni, amíg a tömeg elbizonytalanodik, majd egy ügyes lökéssel a kívánt irányba terelni a közhangulatot” – írja levelében Nikiász Lüsziásznak. Ez az elbizonytalanodott tömeg már nem is tud élni a lehetőséggel, hogy leghőbb kívánsága valóra váljon, inkább elpusztítják egymást.
A novelláskötet igazságokat, örökérvényű bölcsességeket mond ki korokról korokra, néhol mintha ő lenne a ”magyar Coelho”. Tiszta életbölcsességek egyszerűen tálalva. A döntések súlyáról szól, hogy kényszerült helyzetekben hogyan lehet különbséget tenni a jó és a rossz között, hogyan lehet választani, mint a szegénylegénynek vagy a legkisebb királyfinak a népmesében.
A gyűjtemény első felének novelláiban a nagy ember melletti „kisember” jelenik meg, aki ismeretlen vagy csak kitalált személy, akinek a szemével láthatjuk az ismert történelmi alakot, akinek eddig ismeretlen arca mutatkozott meg. Az ellenszenves, isteneket megbecstelenítő, az igazságot másképp látó mesterek képei ezek. Mellettük a tanítványok, emberek tettei egyszerű igazságokként jutnak érvényre, és pont ezekkel az egyszerű igazságokkal szárnyalják túl - bizonyos értelemben – mestereiket.
A kötet második felének különlegessége a Partitúra-átiratok. Gárdonyi Géza, Hajnóczy Péter és Lázár Ervin hangulatát, stílusjegyeit idéző rövid írások, tanulságos történetek a falusi ember tragédiájáról, a flegma óvónőről és a mindenkinek jót akaró Bab Berciről. Különbség csak abban rejlik, hogy a történet végén olyan csavarral él Hász, amely a megidézett íróra nem jellemző. E csavarok összekapcsoló ereje a fantasztikumban rejlik. A fantasztikus-csodás mesék erős társadalomkritikával bírnak a háttérben.
A kötet érdekessége, hogy az író egyedi hangvételét nemcsak a Partitúra-átiratokban, hanem szinte az egész műben háttérbe tudta szorítani, helyet adva ezzel hőseinek a „kibontakozásra”. Ugyanis itt ékes példáját látjuk annak, hogy a történet – és nem az író – írja magát, és gombolyítja az események fonalát. Az utolsó két novella válik csak ’hászróbertes’ stílusúvá (a Szeptemberi séta és az Aszály), ahol a kereső, kutató, magára hagyott ember elvágyódása kerül a középpontba.
Minden ismétlődik – mondja Hász Róbert a művein keresztül. Újra és újra ugyanazok a mesék, csodás történetek olvashatók és élhetők, mindenki ugyanazokat veti papírra. Az élet egy fantasztikus mese – csak illúzió.

Hász Róbert: Sok vizeknek zúgása
Borító: Paul Gauguin Jákob harca az angyallal című festménye felhasználásával készült
Kiadja: Kortárs Könyvkiadó, Budapest, 2008