Hász Róbert: Júliával az út (Kortárs Kiadó, Budapest, 2010) – A regény fogadtatása

[adeptus]: Jugoszlávia másodszor – Hász Róbert: Júliával az út = Vox Adepti (blog), 2010. november 5.
http://voxadepti.wordpress.com/2010/11/15/jugoszlavia-masodszor-hasz-robert-juliaval-az-ut/

––––––––––––––––––––
5 hétfő nov 2010 
Posted by adeptus
Másodszor, mert Hász Róbert már Végvár című kitűnő regényében is Jugoszlávia végnapjait idézte fel, új könyve ismét e korba enged bepillantást, ezúttal magyar nézőpontból.  Ugyan a cím ezt sugallja, a Júliával az út valójában nem egy utazás története, az csak a keretet adja a lány történetéhez.
Júlia vajdasági magyar család gyermeke, akinek a kitörési lehetőséget a falu paraszti világából az adja meg, hogy apja halála után nagybátyja, Oszkár bácsi, a család fekete báránya ráteszi a kezét a családi vagyonra. Így nem lesz belőle gazdafeleség, hanem szövetkezeti ösztöndíjjal a távoli nagyváros egyetemén fog tanulni. Júlia rossz véleménnyel van anyjáról és családjáról, talán ez is hozzájárul ahhoz, hogy amikor hosszú évek után a vagyonát prostitúcióval gyarapító Oszi bácsi meghívja tengerparti házába, nem mond nemet.
A tengerparti házban aztán kiderül, hogy nem minden egészen úgy van, ahogy az a távolból látszik, és itt ismerkedik meg Ágostonnal, az irodalmi ambíciókat dédelgető kiskatonával, akiben könnyű felismerni a délvidéki származású szerzőt. Szerelmüknek azonban határt szab a közelgő háború.
Hász Róbert a mágikus realizmus (Végvár) és a történelmi regény műfaja (A künde) után most egy kiváló családtörténettel örvendeztetett meg bennünket, amelyben remekül tükröződik a korszak emberének az emberi kapcsolatokról és a nagypolitikáról alkotott véleménye.